![«Неминуча громадянська війна». Російська пропаганда — про протести у Великій Британії](/doc/images/news/35820/i75_ArticleImage_35820.webp)
«Неминуча громадянська війна». Російська пропаганда — про протести у Великій Британії
Виділіть її та натисніть Ctrl + Enter —
ми виправимo
«Неминуча громадянська війна». Російська пропаганда — про протести у Великій Британії
![«Неминуча громадянська війна». Російська пропаганда — про протести у Великій Британії](/doc/images/news/35820/ArticleImage_35820.webp)
![«Неминуча громадянська війна». Російська пропаганда — про протести у Великій Британії «Неминуча громадянська війна». Російська пропаганда — про протести у Великій Британії](/doc/images/news/35820/i75_ArticleImage_35820.webp)
29 липня на дітей у танцювальній школі в місті Саутпорт на північному заході Англії напав невідомий із ножем. Троє дітей загинуло, ще вісім дітей і двоє дорослих отримали поранення. 30 липня ультраправі групи організували антимігрантські виступи як відповідь на вбивство у Саутпорті, зокрема біля місцевої мечеті, адже медіа поширили інформацію, що напад вчинив мусульманський біженець, який нібито був у списках MI6 як небезпечний злочинець. Але ця інформація була недостовірною — як щодо особи підозрюваного, так і відносно британських спецслужб.
Але протести розпочалися в інших містах Британії, вже другий тиждень тривають заворушення в Брістолі, Манчестері, Сандерленді, Болтоні, Веймуті, Белфасті. Станом на 9 серпня британською поліцією заарештовано 595 осіб, 195 людям було висунуто звинувачення в антисоціальній поведінці та насильницьких заворушеннях. Понад 100 поліціянтів було поранено. Понад 6 тисяч офіцерів громадського порядку оберігали вулиці британських міст цими вихідними.
4 серпня Інститут уряду — аналітичний центр і дорадчий орган при Кабінеті міністрів Великої Британії, — повідомив, що дезінформація в соцмережах була передумовою протестів. «Детектор медіа» проаналізував, як медіа та соцмережі реагують на протести, чи є роль Росії в підбурюванні антимігрантських настроїв і який вплив медіаполяризації на те, що зараз відбувається в Британії.
29 липня на маловідомому англомовному сайті Channel 3 Now вийшов матеріал під назвою «17-річний Алі Аль-Шакаті заарештований у зв’язку з ножовим нападом у Саутпорт, Англія», в якому у вбивстві дітей звинуватили «біженця, мусульманина». Ця першопочаткова назва збереглася в URL, але згодом назву змінили на таку: «17-річного хлопчика було заарештовано у зв’язку з ножовоими пораненнями у Саутпорті».
Причиною зміни заголовку стало те, що інформація про «біженця-мусульманина» була спростована. 1 серпня британська поліція пішла на безпрецедентний крок, назвавши особу звинуваченого у вбивстві. Було арештовано 17-річного Акселя Рудакубану з Брістоля. Його батьки з Руанди, а сам він народився в Уельсі та переїхав до Саутпорта в 2013 році.
У британському медіа Daily Mail 1 серпня було опубліковано матеріал про те, що протести були спровоковані дезінформацією, яка була поширена виданням Channel 3 Now, що маскується під американський новинний сайт. У розслідуванні Daily Mail стверджується, що сайт медіа Channel 3 Now був неактивним протягом шести років з 2013 до 2019 року. Також у нього малопопулярні соцмпережі - у мережі X всього 3365 читачів, Instagram — 69.
За інформацією Daily Mail, перший допис про події в Саутпорті, який згодом було видалено, мав охоплення в 2 мільйони переглядів. У публікації на сайті від 29 липня було оприлюднено нерозмиті фотографії, де можна було побачити тіла дівчат у крові. Такі ж саме фото були оприлюднені і в пості в мережі X від 30 липня.
В заголовку Daily Mail стверджувалося, що сайт Channel 3 Now є російським сайтом фейкових новин, але це не доведено остаточно. В матеріалі Daily Mail вказано, що Youtube канал Channel 3 Now було створено 11 років тому як російський, на ньому публікували відео машини зі спортивних ралі в російському місті Іжевськ.
Також видання встановило, що водії, імена яких вказані у відеороликах, пов'язані з російською оборонною та ІТ-галузями, і серед них є людина, яку видання вважає колишнім співробітником КДБ, який зараз є депутатом Держдуми (його прізвище в статті Daily Mail не вказано). Останнє таке відео було оприлюднено у 2013 році, а у 2019 році він раптово почав знову публікувати відеоролики - тепер англійською мовою. Одне з них - про те, як тигра забили до смерті; інше - репортаж про матч жіночої футбольної команди «Манчестер Сіті».
У 2022 році, пише Daily Mail, відеоролики стали нагадувати продукцію професійного каналу новин, а в червні минулого року Channel3 Now створив свій веб-сайт, який був звинувачений у поширенні «клікбейту расово мотивованого характеру». Сайт Channel 3Now було зареєстровано через ресурс Hostinger із прив’язкою до литовського номеру телефону, але встановити особу чи компанію, яка зареєструвала його, не вдалося через налаштування конфіденційності, які дозволяють приховати місцезнаходження IP-адреси та інші деталі.
Британське Бюро розслідувальної журналістики підтверджує, що Youtube канал Channel 3 Now було створено 11 років тому як російський, але вважають, що поки що докази причетності Росії до вкиду, який провокував протести, слабки. Наприклад, пишуть розслідувачі, канал мігу бути куплений пізніше, і перепрофільований іншими людьми. Розслідувачі також встановили, що люди, які амініструють створені у 2023 та 2024 роках соцмережі видання, працюють з території США та Пакистану.
Дезінформація, оприлюднена сайтом Channel 3 Now, зі швидкістю лісної пожежі поширилася в соцмережах, підтримана ультраправими та відверто неонацистьскими британськими активістами, а також конспірологами. За інформацією розслідування моніторингового центру про ультраправих Hope not hate, протести проти мігрантів координували в групах у телеграмі і WhatsApp. У телеграмі було створено чат Southport Wake Up, де закликали приєднатися до протестів, публікували відео з нацистською символікою та адреса мечеті в Саутпорті.
Обкладинка The Spectator про протести в Британії. Джерело
У матеріалі The Guardian від 3 серпня авторства Керол Кадвалладр ішлося, що основною причиною такого швидкого загострення суспільно-політичної ситуації стала поляризація в соцмережах. На відміну від минулих протестів у 1990-х роках, нині інформаційне середовище кардинально інше. Тепер алгоритми соцмереж рекомендують споживати саме шоковий та емоційний контент.
4 серпня американський бізнесмен, власник мережі X Ілон Маск написав у відповідь на твіт Ешлі Клер із відео протестів, що «громадянська війна в Британії» нібито є неминучою.
Згодом такі повідомлення поширилися в російських телеграм-каналах. Маск пішов далі, порівнявши Велику Британію з СРСР, після повідомлення про те, що декількох британців заарештували після закликів по протестів та расистські висловлювання у Facebook. Також Ілон Маск порівнював X із мережею Facebook, якої начебто не буде у 2030 році. Та хизувався, що X став основним джерелом новин у Великій Британії.
Що пише російський агітпроп
Російська пропаганда використовує протести у Британії, щоб в черговий раз спробувати зменшити підтримку України з боку британського уряду. Мовляв, настав час розвʼязувати внутрішні питання в Британії, а не втручатися у всі конфлікти у світі.
Таку думку поширив у себе в телеграм-каналі пропагандист «Россия Сегодня» Володимир Корнілов. Схожі тези просувають і інші актори російського агітпропу, наприклад, проросійський блогер Анатолій Шарій. Він пише, що «кволий і слабкий Захід» не може розвʼязати питання нелегальної міграції.
Серед тез російського агітпропу щодо Британії простежується ще одна — протести «послаблять британську русофобію». Лондон надає військову, гуманітарну, фінансову допомогу Україні, до Британії переїхали українські біженці. Але протести показали, на думку Кремля, слабкість британського уряду, тому не треба допомагати Києву, важливіше зосередитися саме на внутрішніх питаннях.
Російська пропаганда також намагається посилити релігійне протистояння, проводить чітке розмежування за релігійною лінією в конфлікті — християни проти мусульман. Пропаганда просуває тезу, що протистояння цивілізаційного рівня вже триває, а британський уряд начебто не може нічого з цим удіяти.
Чому питання міграції важливе для Британії
У британській історії вже були масові сутички пов’язані з мігрантами, зокрема в Ноттінг-хіллі 1958 року та Брікстоні 1981 року. Протести були і в серпні 2011 року після вбивства поліцією темношкірого чоловіка Марка Даггана у Тоттенхем Хейлі на півночі Лондона.
Нинішні виклики, які постали перед Британією, також пов’язані із нелегальною міграцією, зокрема, спробами дістатися надувними човнами через Ла-Манш із Франції. Згідно з дослідженням Обсерваторії міграції університету Оксфорда, опублікованим у червні 2024 року, переважну більшість мігрантів становлять вихідці з Ірану, Іраку, Афганістану, Сирії, Албанії. За даними дослідження, лише до червня 2024 року в Британію нелегально дісталися більше 12 тисяч людей, здебільшого, чоловіків. у 2022 році - 46 тисяч людей, у 2023 - майже 30 тисяч.
Саме міграційна політика була ключовою темою в кампанії за вихід Британії з ЄС у 2015-2016 роках. Досі залишаються відкритими питання, наскільки Москва втручалася в хід кампанії за вихід Британії з ЄС.
Один з тих, хто під час кампанії з Брекзіту активно поширював антимігрантську риторику - лідер Реформістської партії Британії Найджел Фарадж, який на останніх виборах з восьмої спроби став депутатом британського парламенту. У 2016 році Фарадж поширював расистські висловлювання щодо мігрантів, закликаючи до «повернення контролю над кордонами». Тепер лозунгами протестувальників проти мігрантів є «прокидайся», «врятуйте наших дітей», «зупиніть човни».
Найджел Фарадж. Джерело
Зараз Фарадж каже, що британські медіа дотримуються урядової лінії щодо протестів, бо журналісти і політики відмовляються прийняти, що вони були неправі щодо мігрантів. І це, на його думку, призвело до теперішніх масових протестів.
Нагадаємо, що в Британії немає російських пропагандистських медіа, а наративи, суголосні або вигідні Кремлю, поширюють окремі люди. Одним із таких є вже двічі колишній депутат парламенту, ексведучий програми на RT Джордж Гелловей.
У своїх ефірах, які транслюються в мережі X, Гелловей говорить, що протести були передбачувані через кволу позицію британської влади і зростання антагонізму в суспільстві. 7 серпня він порівняв спробу протестувальників підпалити готель для мігрантів у Ротергемі з подіями в Одесі 2 травня 2014 року.
Тим, хто закликав до протестів проти мігрантів, був і ультраправий активіст Томмі Робінсон (справжнє ім’я — Стівен Іекслі-Леннон). Робінсон був лідером і засновником Англійської оборонної ліги.
У лютому 2020 року він здійснив поїздку до Росії, брав участь у конференції «Сила і ринок», яку організовувала Лібертаріанська партія Росії. Робінсона запрошували на інтерв’ю RT та «Комсомольская правда». У «КП» Робінсон брав участь у пресконференції разом з Олександром Малькевичем, російським пропагандистом, який керує мережею телеграм-каналів і медіа на тимчасово окупованих територіях України.
Після того, як почалися протести в Британії минулого тижня, Робінсон писав у своєму профілі в мережі X про тиранію в Сполученому Королівстві, - начебто британський уряд придушує свободу слова в державі, приховуючи реальний стан справ від людей.
Томмі Робінсон. Джерело
Що далі
Ключове питання щодо інформаційної безпеки і протестів у Британії полягає в тому, наскільки готова британська влада до протидії російським впливам, які продовжують дестабілізувати ситуацію у Сполученому Королівстві.
Мер Лондона, представник Лейбористської партії Садік Хан у інтерв’ю The Guardian 8 серпня сказав, що має бути оновлено законодавство щодо дезінформації, яка призвела до протестів. «Те, як працюють алгоритми, те, як мізінформація може поширюватися дуже швидко, і дезінформація… це причина для занепокоєння, ми бачили прямий наслідок цього. Я думаю, що уряд повинен дуже швидко перевірити, чи Закон про онлайн-безпеку відповідає меті. Я думаю, що це не підходить для цілей», — сказав Хан.
Один із висновків для України з расових протестів у Великій Британії — те, що Кремль буде посилювати наявні поділи в суспільствах країн НАТО. Це потрібно для зменшення підтримки України, а також маніпуляції громадською думкою цих держав в інтересах Москви.
Обкладинка: Микола Шиманський, «Детектор медіа», використано фото з сайту Institute for government